- Не мислех, че ще бъдеш тук. - Разбрах, че ще бъдеш наоколо.
- Значи го получи. - Едва едва.
Ченгетата, които се опитваш да заковеш - те знаеха, че ние идваме.
- Всички излязохте, нали? - Да, но всички бяхме уплашени.
Е, S1W се занимава с корупцията в полицията . Не мислиш, че това щеше да бъде лесно, нали?
Слушай, просто искам Само Очи да излъчи предаването тази вечер, разбра ли? Наистина се нуждая от това.
Иначе ченгетата могат да кажат каквото си поискат и да ни изкарат лоште пред света.
- Ще го направя. - Благодаря.
- Хей, добре ли си? - Да. Не знам. Аз -
Логан, трябва да ти кажа нещо. Някой от нас.
Не се опитвайте да настроите вашия приемник. Това е видео бюлетин на свободно излъчване.
Излъчването ще продължи точно 60 секунди.
Не може да бъде проследено, не може да бъде спряно, и е единственият свободен глас в този град.
Активистката групировка S1W която отново беше заета в защита на вашата свобода,
Осигурявайки безспорно доказателство за корупцията в полицейския сектор..
Господи, колко пъти си играл това преди?
Ми, никога.
Може би ще искаш да се преместиш?
Залегни! Всички долу! Замръзни! Стои където си!
Боже, човече, този куршум - откъде знаеше?
- Има нужда от доктор! - Млъкни!
Това са всичките.
Добра работа.
Проектирали са я да бъде перфектния войник - човешко оръжие.
Тогава тя избяга.
В близко бъдеще не по далеч от наши дни,
в разбит свят, тя е преследвана от нейното минало.
Не може да бяга; трявба да се бори
да открие съдбата си.
Миналата вечер, тук в сектор четири, анонимно обаждане доведе полицията тук в тази сграда -
главния щаб на дисидентската група S1W - и арестуваха най - малко шест техни члена...
Чухте ли това, хора? Анонимен сигнал.
Ето така ние се оттърваваме от тези престъпници на улицата.
- Те не са престъпници. - О да? Кой казва?
Те просто се опитват да разкрият корупцията в полицейския сектор.
Е , това е интересна теория, Г-це Закъснявам - Както - Обикновенно.
И как така точно ти си такъв експерт по S1W?
- И как така ти знеш за S1W? - Защо? Мислиш да ме разпитваш ли?
- И така какво става с нашата малка Макси? - Какво имаш предвид?
Може би самите ние имаме член на S1W точно под носовете си? Тя отговаря на профила.
Да, чух. Какво да правя?
Никакво уважение към властите, безотговорно държание, и много необясними отсъствия...
Добре, ще отида да го взема.
Плюс това мисля че тя има много скрита омраза.
- Какво сте ме зяпнали вие двамата? - Нищо.
Току що, а , получих доставка за Алек.
О, я виж ти, това е близо да мястото където бяха арестувани S1W .
Аз ще взема това.
Какво ти казах?
Ей, Майки - ела да ме видиш, човече, печеля.
- Какво правиш тук? - Идвам при теб.
- Търсиш ли нещо. - Бележника на Аша? Да , аз също.
Е, какво? Все едно е някаква голяма тайна? Аша е от S1W. И те бяха арестувани тук миналата вечер.
- Да, и какво общо има това с теб? - Номерът ми е в бележника.
Да, сигурно. Ти и S1W, работите заедно.
Кой е казал нещо за S1W? Аша ми поиска телефона една нощ като бяхме в Краш.
- Тя ти го е поискала? - Или май аз и го предложих...
Не знам. Чувствах се доста самотен.
Смятай самотния си задник за спасен. Намерих раницата и.
Добре, въпрос - някога преструвала ли си се, че записваш телефонния номер на момче в бележика си?
Какво е това? Аша харесва поезия?
Не е твоя работа.
Хей, чуй това. "О, любов, нека те прегърна по нежно от лунните лъчи..."
Кара ме да се замисля на кого пише.
Може да е на всеки.
Права си, може да бъде за всеки, но, а,
това е интересен факт. Името на Логан е в бележника и.
- Те работят заедно. - Да, сигурен съм, че е така.
- Работят, интилигентен задник. Ето защо аз съм тук. - О, защото работят заедно ли?
Не, защото аз не искам името на Логан да се появи в някое полицеиско досие.
- С това на Аша. - С това на S1W.
Добре добре. Значи, Логан беше твоя работа.
Нямахме такива отношения.
Когато Логан те помоли да изкараш неговата приятелка Аша от затвора, ти скачаш веднага ...
Не сме направени да бъдем глупаци, Макс.
Хората бяха арестувани тук миналата нощ. Ти дори знаеш ли за това?
Те рискуват живота си за нещо много по важно от самите тях.
Бяха заловени, защото някакъв доносник ги издаде.
Едно момче беше ранено. - Макс...
Така, че забравяики за изстрелите, защото дори и да бяха истински,
няма значение, защото не се отася за мен.
- Макс.. - Какво?
Или може би се отнася за теб.
Здравей, съседе.
А а а, очаквам да замина някъде, може би към ъ-ъ, 7:03.
Няма да ме има два дни, най - малко.
Така че се чудех, имам предвид, ако не е прекалено голям проблем, дали би могла...
да ми прибираш пощата докато се върна? Какво ще кажеш, съседе?
Извинявай, каза ли нещо?
Знаете ли, всъщност не мога да си спомня как точно изглежда. Донякъде е доста незабележим.
- Не го забелязват? - Трудно е за обяснение.
- Това е добър резултат. - Да, и това беше само опит.
Той просто... Не знам... можеше да види всичко.
- Какво имаш предвид, с вижда всичко? - Добре, може да прозвучи откачено, но...
той знаеше какво ще се случи още преди да се е случило.
- Да, наистина звучи откачено. - Той знеше за тях преди да нахлуят.
Виждате ли дупката от куршум там? Той бързо се наведе преди изстрелът да доиде.
Повали и мен. Куршумът прелетя точно над главите ни. Той ми спаси живота.
Случайно да знаеш как мога да намеря този човек?
Макс.
- Какво е това? "Бриан"? - Пише "Бреин". Едно-тринадесет 125th Place.
Точно както той каза. Каза ми че най - горещата мацка, която някога съм виждал, ще дойде да го търси.
Предполагам, че това си ти, а?
Млъквай!
...природата е чудо. Това е което е тя. Бяла, топла, и истинска.
Не щраус, или ему , или гъска. Направо от пилето за теб.
Ако искате да се чувствате здрави, това което трябва да направите е. Счупете яйцето. Това е което предлагам.
"Счупи яйцето". Добре.
- Говори тихо. И не чукай. - Защо?
- Защото ще загубим елемента на изненада. - Каква изненада? Онова хлапе каза че той ни очаква.
- Да, но е възможно и да е капан. - Моля. Мисля че може да се справим с него.
- О-о-о. "Ние"? - Никои не те е молил да идваш.
Точно така.
Очаквах да дойдеш сама.
Добре, това е напълно излишно.
- Значи това е човекът който ги пусна? - Така изглежда.
Казва, че признава, че е знаел за нападението.
Въпреки че, според него, само 73% е сигурно.
Ехо? Добре, тези неща са ми малко стегнати.
Не знам дали го споменах, но се наранявам лесно.
Виж, аз се опитвам да ти помогна, Макс!
- Познаваш ли го? - Аз мисля че той има чувства към Макс.
Добре по късно ще се справим с него и "неговите чувства". Местят S1W в
федерална сграда след един час, и има възможност да ги пресрещнем на магистрала 153.
О, това е лоша идея.
Има железопътен прелез в сериозна неизправност по пътя.
На около миля от Somerset Poultry Farm.
Ако мислите за това железопътно трасе помислете отново.
Какво е това?
- Това е 92% неуспешен план. - Добре, ще си затвориш ли устата.
Местните пътища в областта позволяват неприемлива възможност да се извика подкрепление от полицайте.
Възможността спорд мойте предвиждания е е горе долу...
3157 Улица Месер?! Това ли е идеята ти за сигурно място, а?
- "Ще ви обичам като..." - Хей!
Какво правиш?
- Само Очи? - Остави го!
- Добре. - Дай ми го тук!
Просто ми е приятно. Искам да го чета.
Пресечката ще бъде безлюдна. Автобус ще пристигне и ще спре. Трябваше да бъде лесно в, лесно вън.Какво е това?
- Нищо. - Поезия.
Нищо! Кажи какво е името му и ние ще свършим останалото.
И така как се казва?
- Бреин. - Бриан.
- Внимавай. - "Внимавай". Това се отнася за него.
- Ще направя това ако трябва и сама. - С теб съм.
Виж, единственият път който ще ви свърши работа е Счупи яйцето! Чу ли ме,Макс?
Счупи яйцето!
Я виж ти.
- Макс. - Върна се.
Макс. Алармата.
Ключовете. Намери ключовете!
Алек...
Карай. Карай!
Знаеш ли, мисля че дебелакът беше прав.
Ще се справим.
Радостен съм да чуя това, когато сме преследвани.
- Това не е пътя. - Да, като се има предвид и патрулката.
- Просто намери ключа! - Остават ми само сто и петдесет!
- Какво каза Бреин преди да тръгнем? - "Лоша идея"?
- Имам предвид на излизане. - "Счупи кракът."
- Не, той каза "яйце". Той каза "Счупи яйцето". - Какво значение има какво е казал?
Дръж се. Всички да се държат!
Макс, не...
- Хайде, дами. Имаме нужда от помощ. - Не се тревожи, добре съм.
- Как мина, Макс? - Донякъде странно, всъщност. Задръж.
- От къде знаеше? - Какво да знам?
- "Счупи яйцето." - И ченгетата, и влакът...
- Нещо грешно ли съм казал? - Не.
- Тогава за какво сте полудяли? - Просто ни кажи откъде знаеше.
Как мислиш откъде мога да знам? Аз съм X-серия, също като теб.
- Какво си? - Какво съм аз?
Да, тя има предвид, че не изглеждаш точно като войник, голямо момче.
О, и вие двамата?
Аз съм I.T. съсреодоточаващ. боен процесор.
Аз съм командващия, неговия персонал, две групи за обработка на информация, и пет групи за логистика,
всичко събрано в един невидим човек.
- Невидим. Да. - Хората поглеждат встрани.
Те не могат да ме запомнят. Ето, сега доволни ли сте?
Да, но това все още не обяснява способността ти на медиум.
Медиум? Моля те.
Аз комбинирам пълна база данни с с пълна и бърза обработка, чрез невронни връзки.
- Сложен анализ? - Предсказвания използваики вероятни алгоритми
които са съхранени в моя... Виж, сигурни ли сте че искате да чуете това?
Както и да го наричаш, ти можеш да предсказваш бъдещето.
Аз мога да видя нашето бъдеще. Твоето и моето.
Ето защо аз съм тук, Макс.
Имам чувството че, дебелакът има и нещо друго на ум освен да предаде S1W?
O, но аз не съм издал S1W.
Бях един от тях.
Хайде.
- Не искам да се махна от града. - Да, но нямаш избор.
Те но сега те имат твои снимки. Отпечатъци.
Въпрос на време е преди да ви потърсят отново.
Това твое ли е?
- Благодаря. - Има нещо лично вътре което може би
ще искаш да задържиш. Тефтерче с адреси... поеми и други неща...
Хайде.
Какво правиш, Макс? S1W са заловнеи заради него.
Или не. Поне така аз мисля.
Не се пристеснявай - Ще го държа изкъсо. - О, беше ми приятно да се видим отново.
Беше прав за S1W. Някои от тяхните е доносник на полицията.
Имам предвид, те освобождават политически затворници, държат се като Робин Худ,
даже ги обвиниха затова че са затворили Мантикор, и след това ченгетата ги оставиха намира.
Тогава те атакуват корупцията в полицията и ги заковават.
- Ще ми обърнеш ли внимание? - Да.
Какво казах току що?
Чудеше се какво точно, е възможно, да се е случило между русата и ти знаеш кой.
- Нека разберем кой е информаторът. - Не знам кой е.
Аз взех докладът за ареста от полицейската база данни, така че просто... свърши твоята част.
Добре. Това е мъжът когото простреляха, така че той отпада, освен ако...
Освен ако това което предполагаме е грешно тогава това е той.
Добре, ето следващият, но може ли да бъдеш малко по добър - какво беше - медиум?
О. Да, тя ще бъде много по дебела отколкото съм аз сега когато стане на тридесет.
93% сигурно. - Тя ли ги пусна?
- Нямам представа. - Добре тогава.
Този мъж. Какво за него?
Аз не знам кой е той. Когато Макс дойде с товето тефтерче с адреси
тя доведе със себе се онова откачено момче което открила който знаел много за S1W.
- Не много. Всичко. - Макс мисли, че не е той.
Да, добре, щом Макс казва, че не е значи не е нали?
- Занчи това, което казваш е ,че не е никои от тях? - Може да е всеки.
или може би не.
Виж, не съм най - добрият в това! - Всичко е наред.
Най накрая сме заедно, и аз те разочаровам.
Не си ме спомяш изобщо нали?
Когато се върна в Мантикор?
Всичко е наред. Създаден съм за да бъда незабележим.
Но аз си те спомням, с късата ти коса, and your cammies, and -
И можехте да се скриете от всичко.
Наблюдавах теб и твоите приятели Бягаики наоколо, опитвайки се да направите пробив.
Не беше пробив. Повярваи ми.
Когато избягахте, оставяйки ни...
Мислях че ще умра, Липсвахте ми толкова много.
- Виж, Бреин, ние не се познавахме. - Аз те познавах.
Те ни дадоха данни за всичките X5's за да се опитаме да предвидим техните постъпки,
оставах всяка вечер, опитвайки се да науча всичко за теб.
Познавам те.
Тези данни които са ти дали - не са за мен.
Аз знаех, че ти ще се върнеш обратно в Мантикор, и ти го направи.
След това знаех че ще бъдеш въвлечена в проблемите около S1W .
Ето защо съм тук. - Какво значи това, ето за това аз съм тук?
Познавам те по добре от всеки друг, Макс.
И ще направя всичко за теб.
Това което наистина искам да знам ...
е да ми кажеш кой информаторът от тях. Разбра ли?
Какво?
Това беше .05% шанс ти да се...
наведеш и да ме целунеш сега .
Аз просто... се надявах.
Добре. - Да започваме.
Ако предположим, че тя е на наша страна, тогава защо го защитава?
- Тя не го защитава. - Тогава къде е той?
Защо не се концентрираме върху това как да ви изведем от града, хора?
И защо не ми се обадите като пристигнете там. Имате номера ми , нали?
За кого работи? Това е което искам да знам.
Той не работи за никои. И истината е, че Ви спаси задниците ако искате да знете.
- Да? Това той ли го казва? - Аз ви казвам това. Обвиняваш грешния човек.
Аз мисля - Аз мисля - Аз мисля - полицията доближава в сектор "Y" готова да нахлуе.
Екип алфа на стълбището, престъпник до асансиора.
Възможно е да са мъртви екип три ще блокира покрива.
- За какво говори той? - Той ни пусна отново!
Млъкнете!
Изходът е през противопожарния вход. Петдесет и четери стъпала до втория етаж.
Има вентилатор зад четири футова в западния коридор. Използвайте го.
Това е единствения път за бягство. - Кога? Кога се случва това?
- Сега. - Тръгвайте! Не чухте ли какво каза! Махайте се от тук!
Доверяваш му се, ти водиш.
Хванах един! Така мисля.
- Да. - Пристигнахме на мястото.
Как е?
Като изключим че замръзвам. Не знам на кого да вярвам.
Не ми харесва това, Логан. - Е, и на мен също не ми харесва.
Е, ако на нея не и харесва, и на теб не ти харесва, тогава и на мен не ми харесва. Макс, на теб харесва ли ти?
Млъквай!
Нe, не на говорех на теб. Там до гаража трябва да има рампа за зареждане.
- Добре. - Камионът ще бъде там в 4:05.
Това е превозът ти към Канада. Шофиорът е приятел на Само Очи.
Той знае за цялата ситуация.
Открих го!
Детектив Сунг каза Че Браин е задържан в килия номер 12. Ще го измъкна.
Чу ли това? Нашето голямо момче е задържано така че ми е малко трудно да повярвам че той не полицейския информатор.
Така че докато не разберем кой е...
...бъди внимателна.
Така че не казваи на никого за плановете ти че заминаваш.
Логан, не затваряй.
Аз просто...
тук ли си още? - Да, тук съм. Всичко ще бъде наред.
Успех. Ще поддържаме връзка.
Какво вижда целият свят в теб?
- О, това си ти. - Освободен си. Знаеше, че ще дойда за теб.
Би трябвало да си очаквал някои да дойде,
или мислеше наистина, че ще успееш да се промушиш през тези квадратчета?
- Това беше грубо. - Хайде. Да си вървим.
Пазачът от когото откраднах тази униформа няма да бъде вечно навън.
Какво е станало с глезенът ти?
Знаеш ли, докато ченгетата щурмуваха мястото и вие всички побягнахте,
Дойде ми наум че.
О, наляво. Наляво.
Може би хората не ме забелязват защото няма какво да видят.
Сигурен ли си, че това е най - прекият път за навън?
Какъв е смисълът да знаеш всичко но да не правиш нищо за това?
Ще видим ли изход наблизо скоро?
Както и да е, в момента не съм достатъчно концентриран.
Ти какво?! Аз изнемогвам само защото ти не си концентриран?!
Е, мислех, че си силна жена!
Аз не съм Супержена!
O, тук.
По бързо! Ах, ето там.
Те идват.
Внимателно - Внимателно - Добре- ох!
- Имаш ли някаква идея какъв е шансът на това? - На какво? Ти си противоречиш?
Не. Ти и аз тук, заедно... в точно този момент... в точно този офис...
ти с тази униформа... аз и моят изкълчен глезен...
точно в този момент по това място и време.
- Знаеш ли какъв е шансът? - Кой знае - едно на трилион?
Не. Сто процента. Ние сме тук, нали?
- Ок, сега виждам накъде върви всичко това. - Къде? На къде върви?
Имаш предвид накъде ти ще ходиш. Защото ти бягаш...
... Бяхаш по коридор, по който се чуват гласове.
Това е машинно отделение... пара... Някаква фабрика е.
Не, дъскорезница.Ох...
- Какво? - Изглешдаш толкова красива когато бягаш.
Какво стана с гласовете? Ти каза че "водя се по гласове".
- Казал съм това? "водя се по гласове"? - Това е което каза.
Е, добре тогава, ти се водиш по гласовете който чуваш...
гласовете не задържаните членове на S1W
от предателя сред тях. Ок, Слизаш по стълбището
в друг коридор, в края на който има врата.
На вратата има надпис. Искам да кажа...
Какво? Какво щеше да кажеш?
- "Следваш гласовете"? Виж, наистина ли казах това? - Какво щеше да кажеш за надписа?
Добре.
Надписът, Пише... "Опасност".
Но защото това си ти, Не спираш.
Вместо това, риташ вратата за да се отвори...
Какво? Какво се случва?
- Незнам. Нищо. - Нищо? Какво значи, нищо?
Имам предвид, защо ми отне толкова време за да те намеря?
Е , все ми е едно.
Имам предвид, защо трябва да вярвам на всичко което казваш, че знаеш?
Как е възможно някой да знае всичко което се случва ли?
Защо мислиш сме тук?
- Изглежда като дневника на Аша. - Това е стар трик на CIA .
- Поема? - Не е поема.
Кодирано съобщение, изпратено чрез стихове.
Ето така информаторът е комуникирал с ченгетата.
- Какво искаш да кажеш? Чрез неината книга ли са предадени? - Погледни от добрата страна -
все пак не пише любовни поеми на Логан
Не, Не се вживявай толкова много.Предавайки S1W ще нарани Логан. Тя нямаше да направи това.
Точно така.Книгата която си намерила трябва да е била на някой друг.
На кого?
Изморих се.
- О, взела си ми книгата. - Не, по някакъв начин се беше озовала в раницата ми.
Късметлия съм. Мислех си че съм я изгубил.
- Какво казва? - "O, любов, нежно възвишена"...
Опитвам се да го разкодирам.
Предателят е водачът на групата, този когото простреляха.
Той е опасен, Макс, така че... - Знам. "Внимавай".
Щях да кажа защо да не обърнем и да забравим всичко това?
Можем да живеем щастливо Това е 97%сигурно.
- Брейн... - Да?
Ръцете.
- Просто се опитвам да се задържа. - Дръж ги тогава малко по надолу.
Не чак толкова.
Часът е 4:05. Време е да тръгваме.
- Къде? - Тръгваме към Канада.
Добре, нека тръгваме тогава.
- Пожелай ми късмет. - Макс, почакаи.
Поемата която намери в раницата на Аша... - Имаш предвид кодираното съобщение.
Да, само че тогава не знаеше това.
Както и да е ти и помогна.
- Как изглеждам? - Какво имаш предвид?
Как изглеждам?
Има ли нещо което пропускаш да ми кажеш? Нещо което ще се случи?
Е...
Всъщност никога преди не съм го забелязвала, Но... изглеждаш...
... неустоимо.
- Назад! Назад! - Замръзни! Стой на място!
- Насам! Хайде! - Къде отиваме?
- Оттук. - Стрелбата спря.
- Идват още. - Откъде разбра?
Просто тръгвайте!
Хайде! Тръгвайте!
Хайде! Даваите! Бързо! Бързо!
Защото ти бягаш... минавайки през коридор, по посока на гласовете които чуваш
гласовете на S1W държани затворени от предателя който е сред тях.
Слизаш по стълбището в друг коридор, в края на които има врата.
На варата има надпис На него пише... "Опасност."
Бреин.
Всичко ще бъде наред ще се оправиш.
Изходът е през онази врата... деведесет и три фута. Обърнете на дясно.
Бързо.
Да тръгваме.
- Ти видя това, нали? - Видях теб.
Ти ме спаси.
Какъв е шансът? Ти... аз...
Сто процента.
Макс, аз нямам нищо против, че никои не ме забелязва.
Просто исках да бъда забелязан от теб.
Районът е чист.
Чисто!
Бреин.
Бреин?
Получих съобщението ти. Истина ли е?
Да, истина е.
Всички полицейски фаилове от ареста са заминали. Досието ти е чисто.
- Значи мога да остана. - Винаги можеш.
Господи, Логан, благодаря.
Не ми благодари. Както изглежда..
... бонбон се е разтопил в системния сървър. Цялата база данни е изгоряла.
- Оу и какъв е шансът това да се случи? - Според Макс, те са, ъх...
- Какво? - По добре да не мислиш за това.
Значи искаш да дойдеш лично? И да кажеш на групата добрата новина?
Обещах на някой Ще му направя услуга. А,...
... Какво ще кажеш ако се срещем с момчетата там по късно?
А, ще предадеш ли на Макс че много съжалявам? За неиния приятел?
Добре.
Джим, кога ще те видя? Къде ще ходиш?
Ще се срещнем при имението след като се видя с Франк.
- Пази се, скъпи. - Добре.
Светло и топло е навън, благодарим на бог. Ще бъда добре.
Не се опитвайте на настройте вашия приемник. Това е видео бюлетин на свободно излъчване.
И ще продължи точно шестдесет секунди. Не може да бъде проследено, Не може да бъде спряно...
Не знам как е издържал. Целият този шум.
Всички около нас, вбесени от битката - от битката межу...
Защо си тук?
- Никога ли няма да ме поздравиш когато идвам, Макс? - Е?
- Смелите сред нас не се отказват.. - Може би...
Може би просто минавам за да се уверя че си добре. Мислела ли си някога за това?
Смелите жертват живота си по често отколкото всеки от нас.
Велик и безстрашен войн в тази битка умря днес...
- "Велик и безстрашен воин"? - Няма значение какво казва.
Просто искам хората да го видят. - Гледам в неговия живот чрез всички нас...
Защо си тук?
- Както ти казах. - Ще продадеш телевизорите му, нали?
Не, не всички. Ще задържа един за себе си.
- Тук ли ще се местиш? - Макс, той няма нужда повече от това място.
Знаеш ли, никога преди не бях забеязал това, но...
... той наистина изглежда великолепно.
Да. Беше.